Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERET PÅ MANGAEN AF JIRO TANIGUCHI OG BAKA YUMEMAKURA
Gå rundt.
Klatring.
Mere klatring.
Altid højere.
Og for hvad?
Mit navn er Fukamachi Makoto.
Mit job er at tage gode billeder til blade.
Det år fulgte jeg et japansk hold op ad den sydvestlige side af Everest.
Det her er basislejren. Kan du høre mig?
Det er Tanaka. Jeg kan høre dig.
En stor front nærmer sig. Det er bedst at vende om.
Vi er der næsten, vi kan ikke vende om nu.
Du er bagud. Stormen kommer før dig.
Vi tager chancen.
Det er for risikabelt. Du er for langt bagud.
Hører du mig? Tanaka?
Ingen bjergtop denne gang. Spild af tid.
- Hvad? - De kom ikke over 8.000 meter.
Selv med ilt?
De var ilde forberedt. Sådan klatrer man ikke den sydvestlige side.
- Hvor kom de til? - Lige efter lejr 5.
Tanaka og Goto klarede sig godt, men overskred tidsplanen.
Forholdene på højderyggen var ikke gode. De måtte vende om.
Men du har nok til et dobbeltsidet opslag?
- Det er sidste gang, jeg gør det. - Hold op med at brokke dig.
Du er udendørs og ser verden.
Jeg spilder min tid. Mine billeder er helt uden værdi.
- Vi ses på nyhedsredaktionen på mandag. - Ja. Farvel.
Fukamachi, din øl bliver varm.
- Ja. - Du er en omgang bagud.
Okay, jeg kommer.
Hey.
Hej.
Journalist?
Ja.
Leder du efter et scoop?
Ville Mallorys kamera interessere dig?
Se.
Mallorys kamera, sagde jeg. Se.
Autentisk. Det kom deroppe fra.
Kender du historien?
Det er et scoop, ikke?
Jeg giver dig en god pris.
Hvad snakker du om?
10.000 rupier, 200 dollars. Det er et røverkøb!
Glem det!
Dumme nar.
Jeg aner ikke, hvad du går glip af.
- Hallo... - De har truffet Nepals flyselskab.
Alle vores linjer er optaget. Ring venligst tilbage senere.
Jeg ved, man ikke kan få jackpot hver dag.
Sådan er det.
Men jeg begyndte at spekulere på, jeg lavede der.
- Det ville jeg aldrig gøre. - Hvad har du gjort ved det?
Du behøver ikke blive vred.
Jeg skal nok forklare det!
Stop!
- Hey. - Giv det tilbage.
Okay, vent.
Her.
Hey, vent!
Habu.
Kom så!
GEOGRAFISK TIDSSKRIFT
Everest-tinden blev nået i 1953.
Men det var ikke det første forsøg.
I 1924,
den 8. juni klokken 12.50,
blev englænderen George Mallory og hans klatrepartner sidst set
på nordryggen nær toppen.
De kom aldrig tilbage. Ingen ved, om det lykkedes.
Men vi ved, de havde et kamera, der kunne bevise, om de var sejrrige.
Et Vest Pocket Autographic.
Hvis nogen fandt kameraet og fremkaldte filmen,
ville de have svaret på det spørgsmål, der er blevet stillet i årevis.
Var Mallory den første, der erobrede Everest?
Men
der var bare ét problem.
FORLAGET YU
Jeg gennemsøgte hele kvarteret og spurgte butiksejere. Intet.
Han er et spøgelse.
Jeg ved, det var ham.
Habu Joji?
- Den Habu Joji? - Er der en anden?
Han forsvandt for mange år siden. Nu dukker han op med Mallorys kamera?
Lige for næsen af dig.
Han var en god klatrer.
Han kan have fundet liget tæt på toppen og taget kameraet.
Folk har ledt efter Mallory i 70 år.
Var han blevet fundet, ville vi vide det. Det er ikke Habu.
- Hvad med det her? - Han er ikke den eneste uden fingre.
Det beviser intet om kameraet.
Vest Pocket er almindeligt.
Det ved du godt.
Nej. Hvorfor skulle Habu have skændtes med den fyr?
Hvorfor spurgte du ham ikke?
Jeg ledte overalt, men du kender Kathmandu.
I mellemtiden
tager jeg det her til forsiden.
Det her er ikke dårligt, men det skal beskæres.
Hvis Mallory lykkedes, kunne det ændre bjergbestigningens historie.
Den første mand på Everest.
Vi kan ikke droppe det.
Jeg må finde Habu.
Folk her kendte ham, de kunne hjælpe.
Hør her, kameraet er begravet i sneen med Mallory.
Ingen er interesserede i Habu.
Glem det.
Hvis jeg får billederne fremkaldt, får jeg så historien om dem?
Og en del af ophavsretten.
Okay.
Det ville blive svært at finde Habu.
Han havde ikke længere en adresse, familie eller venner i Japan.
- Hallo? - Ja, hallo?
Mit navn er Fukamachi Makoto. Jeg er journalist.
- Jeg ville tale med dig om Habu Joji. - Hvem?
Habu Joji?
Men i 1960'erne havde han en vis berygtelse.
På grund af sin hurtighed og unikke stil blev han betragtet som et vidunderbarn.
Han havde opnået nogle rekorder, vinterbestigninger, fartrekorder.
I bjergbestigningskredse så hans karriere lovende ud.
Folk sagde, han var en af de bedste i sin generation.
Så en dag forsvandt han. Lige pludseligt.
Forsvundet. Hvad skete der med ham?
- Tag posen. - Det er okay. Jeg har den. Tak.
- Har nogen tasken med karabiniererne? - Kig under sædet.
Hvem har oprullet rebet?
- Skal jeg bære din rygsæk næste gang? - Er der andet?
Det er i orden.
Kom med mig. Det er kun en uge. Der er gode ruter at klatre.
Jeg kan ikke, Habu. Vi er lige kommet tilbage.
Mit nye job er vigtigt. Jeg kan ikke bare tage afsted.
Jeg kan tale med din chef. Sige, at du er mere produktiv efter du har klatret.
- Sikkert. - Hvad med bowling på lørdag?
- Ja. - God ide.
Jeg smadrer dig.
Gutter, bowling på lørdag. Kommer I?
Ja. Jeg er strikekongen.
Vi skal ud at løbe på lørdag. Har du glemt det?
Selvfølgelig ikke.
Beklager, vi kan ikke på lørdag.
Det har været planlagt i evigheder.
Godt nyt, mine herrer.
Er Toshiro blevet fyret?
- Skal vi have en ny lastbil? - Endnu bedre. Vi skal til Nepal.
Jeg fandt en sponsor til Annapurna-ekspeditionen.
Men de dækker kun halvdelen af prisen. I må hver dække resten selv.
- Ja. - Okay.
Jeg ved, at ikke alle har råd til at tage afsted.
Hvis vi får succes,
bliver næste ekspedition bedre finansieret.
Hvad angår visa, så glem ikke at ansøge inden næste måned.
Vi har meget udstyr at købe. Jeg vil gerne diskutere det sammen.
- Toshiro, tag dig af regnskaberne. - Ja, det er ikke noget problem.
Jeg udleverer blanketterne til klatretilladelserne.
Det tager tid, så vent ikke med det.
De er ikke øvede nok til at tage afsted.
De træner ikke nok. De fester altid.
De klatrer ikke engang 50 dage om året.
Vi burde tage afsted. Vi er bedre!
Bare fordi de har råd til at betale.
Synes du, det er fair?
Smid den væk!
Det er derfor, du kæmper for at trække vejret i stor højde.
Penge, sponsorer,
hvis vi var berømte, ville vi have sponsorer.
Vi skaber et navn for os selv. Vi gør noget, ingen har gjort før.
- Er du med? - Ja. Hvad tænker du på?
Dæmonmuren.
Om vinteren? Du er vanvittig. Det er umuligt. Ingen gør det.
Netop.
Er du her stadig? Du er den sidste.
Den første vinterbestigning op ad dæmonmuren. Ikke dårligt dengang.
Ja. Har du gjort fremskridt? Har du nogen spor?
Jeg ringede til ambassaden.
Han ankom til Nepal for otte år siden, men hans visum er udløbet.
Han gemmer sig. Derfor løb han, da jeg genkendte ham.
- Hvad har det med kameraet at gøre? - Jeg finder det.
Godt.
Hav det sjovt.
De andre klubmedlemmer, der tog til Annapurna, var fejlet.
Alle kom sikkert tilbage, men ingen nåede toppen.
Jeg hæver mit glas til Inoue og Habu.
- Ja, tak. Skål. - Bravo.
Habu fik endelig sin hævn.
Godt klaret, drenge.
Godt I er her til at redde klubbens image.
Andre burde følge i jeres spor.
- Vi var forsigtige. Sikkerhed først. - Ja, vi var bare professionelle.
Alligevel, dæmonvæggen, det er utroligt og med det vejr!
De var bare heldige.
Det var ikke held.
Vi satte bivuakken op og ventede på det rette øjeblik.
Man har brug for én god dag. Solen smelter sneen og rydder ruten.
Dernæst nattefrost til at sætte sneen,
så den ikke falder på en. Så går man.
Men det begyndte at sne om dagen. Vi blev smadret.
Puddersnefaldene var dødirriterende.
- Vi måtte være hurtige. - Vi blev ikke hængende!
Det sværeste var isfaldet og udhængningen til sidst.
I skulle have set det, en rigtig barrikade!
Heldigvis fandt jeg en vej igennem.
Det var ikke let at se, men vi måtte prøve. Jeg tog afsted af en årsag.
Hvor var du så, Inoue?
Kom nu, skål.
Vent.
Inoue klarede tingene godt, men jeg var altid ude foran, så…
Du klatrede nærmest op ad væggen alene.
Nej, men på nogle måder, ja.
Habu.
Hvad? Det er sandt. Jeg var foran hele vejen.
- Hvad tænkte du dog på? - Hvad?
Lær at være mindre hård ved dine partnere. Hvad med holdånden?
Jeg ville ikke kritisere Inoue. Men det er bare…
Men forstår du, hvorfor han er såret?
Jeg forklarede, hvad der skete. Jeg kan ikke gøre for, hvis det sårer.
Han ser i panik.
Jeg kan ikke finde mine nøgler.
Vi ledte overalt. En time senere fandt han dem i lommen.
Kan du lide det?
Apropos holdet, så vil Buntaro ikke holde op med at klatre med dig.
Nej. Hun er for ung. Han sænker mig.
Jeg kender nogle unge klatrere, der klarer sig ret godt.
En opsøgte mig endda en dag for at
deltage i klubben, men han var mindreårig.
Hvad hed det igen?
"Hr. Ito, sig ja. Lad mig slutte mig til din klub. "
Kom nu, tænk over det. Han ville elske det.
Der er altid en risiko. Forestil dig, at I er bundet sammen.
Han er såret eller bevidstløs. Han kan ikke klatre op igen.
Han svinger for enden af rebet.
Det trækker dig over. Du har store problemer.
Hvad gør du? Skærer du rebet eller ej?
Bare lige sådan? Det ved jeg ikke.
Hvis I ikke handler hurtigt, falder I begge. Du skal træffe et valg.
Jeg ville ikke skære rebet over. Nej. Det kunne jeg ikke.
Hvis du var i den anden ende, ville jeg ikke tøve.
Jeg ville ikke tøve.
Det nytter ikke, at I begge dør.
Hvis du var for enden af rebet, ville du ikke bede din partner om at genoverveje?
Nej, for der er ingen anden løsning.
Hvis jeg falder, så tænk ikke over det. Jeg ville ikke holde det imod nogen.
En omgang til?
Ja.
Habu?
Jeg ville lykønske dig med Dæmonvæggen.
Hase. Hase Tsuneo.
Ja.
Takizawa-passagen sidste sommer?
En ny tidsrekord? Godt gået.
Jeg er glad for at have mødt dig. Jeg er nysgerrig…
Der er ikke mange bjergvægge ligesom den, selv i Europa.
Hvordan gjorde du det? Fortæl mig det.
Har du prøvet en vinteropstigning?
Jeg ville ikke forhaste mig.
Jeg satte bivuakken op og ventede.
Jeg havde brug for én god dag. Solen smelter sneen og rydder ruten.
Den sidste passage er teknisk.
Du må ikke bremse tempoet, men du ved alt om fart.
Tak for rådet.
Vil du prøve Dæmonvæggen?
Ja, jeg rejser i morgen.
Godt. Med hvem?
Ingen. Jeg tager alene afsted.
Og nu, kære lyttere, ugens sportsbegivenhed.
Ja, og det er ingen overdrivelse.
Den lovende, unge klatrer, Hase Tsuneo,
har lige bestiget den berygtede dæmonvæg om vinteren alene.
Aldrig sket før.
Dæmonvæggen alene? Det er utroligt!
Jeg tror ikke, han stopper der. Du vil høre mere om ham!
Hase Tsuneo, klatreren, der er værd at holde øje med.
Og baseballresultaterne.
Osaka-bøflerne har lige kvalificeret sig til Stillehavsligaen
med to ekstraordinære strikeouts fra Sakamura, den nye rekrut…
HABU JOJI
En uge?
Bare sådan lige pludselig?
Er du skør? Og hvorfor skal du have fri?
For at tage til bjergene. Vær så rar.
Til bjergene? Jeg drømmer nok.
Nej. Jeg har brug for arbejdskraften her. Nej.
Tilbage til arbejdet. Der er tre lastbiler der skal læsses af.
Jeg siger op.
- Sig, jeg er til møde. - Javel.
Nej, jeg kunne godt lide ham.
Men han var så… Hvordan kan jeg sige det?
Han vidste ikke, hvornår han skulle stoppe. Han måtte altid klatre.
Jeg blev næsten fyret på grund af ham.
Så derfor holdt du op med at klatre med ham?
Nej. Med tiden indså jeg endelig noget.
Hans klatrepartnere tællede ikke meget.
Mig ikke mere end nogen anden.
Vi var der for at hjælpe ham med at klatre højere. Det er alt.
Jeg ville ikke tilbringe hele mit liv bag ham.
Så jeg stoppede.
Derefter
var der ikke mange, der kunne klatre med ham.
Hr. Habu!
Hr. Habu.
Buntaro, hvordan går det?
Hej, Ryoko.
Beklager, hr. Habu. Jeg ville ikke have, at han generede dig.
Skal du bestige Vindvæggen?
Lad mig klatre med dig. Jeg gør, lige hvad du siger!
Hvad vil Inoue sige, hvis du erstatter ham?
Han kommer snart.
Jeg ved, du ikke længere har en partner.
Lad mig gå.
Du er ikke klar til sådan en rute. Den er for teknisk. Jeg kan ikke tage dig med.
Jeg har trænet i ugevis. Jeg er blevet bedre.
Man kan ikke se, hvor man skal gribe. Stenen forvitrer. Det er farligt.
Vær fornuftig og gå hjem. Din søster venter på dig.
Så tager jeg afsted alene.
Hey, Buntaro!
Har du prøvet en klatrevæg?
Du har et greb til højre. Højere!
Sådan!
Fortsæt.
Du er blevet bedre.
- Tak, hr. Habu. - Nej, jeg mener det.
Du klarede det godt. Det var ikke nemt.
Det er fordi, jeg har en god lærer.
Jeg tror, jeg kunne klatre overalt med dig.
Alperne, selv Himalaya!
Vi kunne bestige Everest sammen!
Ja, vi skal forbi dette udhæng først.
Vi må videre, hvis vi skal hjem i tide.
Du er lidt for ung til en bivuak.
Godt gået. Du er forbi det værste.
Jeg fik alle undtagen to. Undskyld.
Vi har nok tilbage.
Der er endnu en lille skråning, så bliver det lettere.
Vil du have en pause?
Nej, jeg klarer mig. Vi hviler os bagefter.
Okay, tilbage til det.
Her.
Giv mig noget mere reb!
Buntaro!
Buntaro, kan du høre mig?
Buntaro, svar mig!
Jeg er her!
Er du såret?
Mit ben!
Kan du nå bjergvæggen?
Undskyld, Habu. Jeg er ked af det.
Kan du nå bjergvæggen?
Nej.
Den er for langt væk.
Okay. Kan du klatre op igen med en Prusik-knude?
Ja.
Det er okay. Vi er begge sikret.
Buntaro! Kan du høre mig?
Ja!
Undskyld.
Det er min fejl.
Jeg prøver at trække dig op.
Buntaro, rebet flosser mod klippen.
Hvis jeg fortsætter, brækker det.
Beklager! Jeg var ikke god nok!
Stop med det vrøvl! Du gør det godt!
Du skal bare se, vi finder en løsning.
Når det er overstået, tager vi til Alperne.
Begge to.
Ja, vi tager afsted.
Vi tager afsted, ja.
Det lover jeg.
Tilgiv mig, Buntaro.
Tilgiv mig.
Buntaro!
Nej!
Buntaro!
Kom med os, frue.
BRORS - CAFÉ
Der var intet navn, kun penge.
- Men jeg vidste straks, at det var ham. - Han følte sig skyldig.
For hvad? Min brors død?
Dengang ville jeg have ham til det.
Det var nemmere, men jeg indså, at ingen var skyld i det.
Buntaro insisterede på at tage med ham.
Du kan ikke forhindre nogen i at gøre, hvad de vil.
Selv hvis det er meningsløst. Selv hvis det er farligt.
Han var fascineret af Habu.
Han ville gøre alt, hvad han gjorde. Han var faktisk ligesom ham.
Han skulle altid klatre, gå højere,
og for hvad?
Nå, men brevene blev ved med at komme i et par år.
Først fra Japan, så fra Nepal. Men intet i de sidste tre år.
Fra Nepal? Har du en adresse, der kan hjælpe mig med at finde ham?
Aldrig en adresse, aldrig en besked, aldrig en underskrift.
Beklager, jeg kan ikke hjælpe dig.
Nå…
De sagde det faktisk aldrig.
Hvorfor leder du efter Habu? Er det til en artikel?
Måske kan han give os vigtige oplysninger om…
Om?
Ved du, den første opstigning af Everest var i '53?
Nej.
Nå, men der er en anden bjergbestiger, der måske har…
Glem det.
Jeg håber, du finder det, du leder efter. Farvel.
Det håber jeg også.
Nå, ja.
Der var en besked med det sidste brev. Det var den eneste.
Og han sagde, at han ikke ville kunne fortsætte, hvor han skulle hen,
og at han var ked af det. Dér!
Dengang var
en af de største udfordringer i bjergbestigning
at bestige Alpernes tre store nordlige bjegvægge alene om vinteren.
Eiger,
Matterhorn
og Grandes Jorasses.
Den berømte vintertrilogi.
Habu var rejst til Europa for at tage udfordringen op.
Men han var ikke den eneste.
Hase Tsuneo var der også.
Denne gang havde Habu et forspring på sin rival.
Efter at have erobret to tinder
var han på Walker Spur, sejren inden for rækkevidde.
Hey. Er der nogen?
Hey!
Kom og hent mig!
Habu?
Hr. Habu?
Tag mig med.
Nej, du er her ikke.
Tag mig.
- Undskyld. - Vær nu sød.
Undskyld.
- Skal vi til Alperne? - Nej!
Nej! Gå væk!
Kom nu, Habu!
Hey! Habu!
Da bjergredningen ankom,
havde Habu tilbragt tre dage og fem timer på bjergvæggen.
Kulden ville have dræbt andre længe før, men ikke ham.
Hases hold opdagede ham, da de spejdede.
HISTORIEN OM REDNINGEN AF JAPANSK BJERGFØRER PÅ WALKERSPUR
Han skyldte sit liv til sin rival. Ironisk, ikke?
Habu havde mistet benet. Det var et mirakel, at han stadig var i live.
LEV HASE TSUNEO VINDER DET HELE
BJERGEKSPEDITIONSBUTIK GAKUSUIKAN
Nu til bjergbestigning.
LIVE NYHEDER
Tragedie ramte Everest i går.
Den japanske bjergbestigningsstjerne, Hase Tsuneo,
døde i en frygtelig lavine,
da han forsøgte at bestige den berygtede sydvestlige bjergvæg alene.
Efter timevis med søgning,
fandt redningsholdet endelig bjergbestigerens livløse krop,
i en højde på mere end 6.000 m i vestdalen,
hvis kælenavn,"Stilhedens Dal", tragisk nok giver genlyd i dag.
Det ændrede ikke noget for ham. Det var, som om konkurrencen ikke var slut.
Derfor tog han afsted for at bestige den sydvestlige bjergvæg.
- Seriøst? Det kan ingen gøre om vinteren. - Det kan han.
Måske, men det har han ikke.
Og du har ikke fundet kameraet.
Han er ikke typen, der opgiver.
Han er for gammel nu. Og ingen ville sponsere ham.
Jeg ringede til turistkontoret i Kathmandu. De udsteder klatretilladelser.
- Han ansøgte for tre år siden. - For den sydvestlige side?
Jeg ved det ikke, men ansøgningen blev afvist.
De forbyder ham at gøre noget farligt.
- Hvad pønser du på? - Hvad?
Ingen har set dig i en måned.
Du er lukket inde med dine papirer, journaler og opkald til højre og venstre.
Du ved alt om ham, men hvad godt gør det? Du finder ham aldrig.
- Han må være et sted, ikke? - Du har slet ingen spor.
Gør mig en tjeneste og glem det. Glem Habu og det kamera-halløj.
Hold dig til det, du kender, nemlig at tage gode billeder.
Det er det, folk vil have.
Hallo?
Ja, det er mig.
Ja, selvfølgelig. Jeg kommer i morgen.
Var min Everest-historie spændende? Vil du have resten?
Du sagde det så godt.
Nej, jeg fandt Habus sidste brev. Den med sedlen.
Det viste sig, at jeg beholdt den. Og…
- Har du en adresse? - Nej, men jeg har bemærket noget.
Se.
De andre breve kom fra Kathmandu, men dette kom fra et andet sted.
Jeg tænkte, det kunne interessere dig.
Namche Bazaar.
Kender du den?
Det er den sidste landsby før Everest.
Han er der måske stadig tre år senere.
For at nå Everest er der kun en vej
og en uges gåtur over Khumbu-dalen.
Sherpa-land.
Han var forsvundet. Ingen vidste, hvad der skete med ham.
Men hvis han stadig var i området, ville jeg finde ham.
Er der nogen?
Hallo, er der nogen?
Hvad har du gang i?
Hej, jeg er journalist. Jeg arbejder for et japansk blad.
Jeg hedder Fukamachi.
- Gå væk, Fukamachi. - Jeg er her ikke længe.
- Jeg vil stille nogle spørgsmål til... - Jeg har intet at sige.
Jeg så dig i Kathmandu med ham.
Kameraet er en Vest Pocket. Fandt du det på Everest?
- Fordi det betyder, at... - Hvad? Lad mig være.
I vinter planlægger du…
at bestige Everests sydvestlige ansigt.
Jeg vil bare dække opstigningen.
Lad mig følge dig. Jeg hænger tilbage.
Du ser mig ikke engang. Jeg tager billeder.
Hvis du går alene og får succes, vil ingen vide det.
Vil du det? Du har brug for bevis på opstigningen.
Du har brug for mig.
Jeg har ikke brug for nogen. Gå så.
Lad mig klatre med dig. Jeg gør, hvad du siger!
Du er for sent på den. Jeg stoppede for længe siden. Det er slut nu.
Vent. Lad være med det.
Det er ovre. Forstået?
- Men... - Forsvind!
Okay.
Jeg ved, du stadig klatrer.
Du kan ikke forhindre mig i at komme. Hører du?
Jeg venter på dig i lejren denne vinter.
Bjergklatring var længe en konkurrence om at klatre højest.
Når bjergtoppen er nået, tror du måske, at konkurrencen er forbi.
Sådan fungerer det ikke.
En bjergbestiger finder altid nye udfordringer.
Hvis ikke højere, søger de den sværeste rute,
de klatrer hurtigere, alene, uden ilt.
Det ender aldrig.
Everest blev erobret i '53 fra den nepalesiske side,
uden ilt i '78,
to år senere, solo via Norton Kløften.
Om vinteren i '85, tacklede Hase den farlige sydvestlige bjergvæg.
Han kom aldrig tilbage.
Den sydvestlige bjergvæg forbliver uerobret om vinteren.
Habu ville klare det alene uden ilt.
En bedrift, jeg på ingen måde ville gå glip af.
- Hvad er vejrudsigten? - Vi må vente.
Med vinden, der kommer op fra dalen, samles skyerne på toppen.
Det sner snart igen.
Vi kan ikke gå i tre dage. Måske fire.
Og endnu en dag, for sneen at lægge sig. Vi venter.
Hvor lang tid tror du, at opstigningen tager? En uge?
- Tre nætter og fire dage. - Er det muligt?
Det er kun muligt på den måde.
Kender du reglerne for en soloopstigning? Ingen kommunikation, ingen indgreb.
Du tager dine billeder. Hvis jeg har problemer, så bliv hvor du er.
Hvis du har problemer, så regn ikke med mig. Er du med?
Ja.
Okay, godnat.
Vær ikke for hurtig til at dømme ham.
Han har snart været her i otte år.
Han har forberedt sig i otte år. Det er alt, han lever for.
Opstigningen er alt for ham.
Han vil ikke lade nogen stå i vejen.
Jeg vil ikke…
Jeg ved det.
Det er godt, du er her.
Han indrømmer det aldrig, men han får brug for dine billeder, hvis det lykkes.
Men du er ikke ligesom ham.
Dine grænser er ikke hans grænser.
Følg ikke efter ham for enhver pris.
Hvis du ikke kan fortsætte, så lad være. Kom ned igen.
I 7.500 meters højde får du hovedpine og har svært ved at fortsætte
på grund af mangel på ilt.
Det er normalt.
Over 8.000 m er du i dødszonen.
Kroppen er ikke skabt til at overleve i den højde.
Du må bevæge dig hurtigt, ellers kommer du ikke tilbage.
Forstår du?
Jeg forstår.
Er du klar?
Hvad med dig?
Det tror jeg.
Det, du gør, er risikabelt.
Ellers ville der ikke være nogen pointe.
Hvorfor gør du det? Hase er død, konkurrencen er forbi.
Hvorfor insisterer du på at følge mig?
For et par billeder i et blad? Til prisen for en artikel? Hvorfor?
Der er mere.
Når man får smag for det, betyder intet andet noget.
Sådan er det.
Fandt du det her?
Var kameraet på Everest? Er det virkelig kameraet…
Du irriterer mig med dine spørgsmål. Det er ingens kamera.
Gør din rygsæk klar. Vi tager afsted i morgen.
Helt ærligt.
Habu.
Åh nej.
Kom nu.
Habu, hvordan går det? Har du sovet godt?
Jeg har det fint. Det var en fredelig aften.
Heldigt. Der var stærk kuling her.
Har du fulgt tidsplanen?
Jeg går klokken 6.00 som planlagt.
Hvis vejret holder,
bør jeg passere Warship Rock og være ved det Grey Tower om aftenen.
Godt. sig til, hvis noget ændrer sig. Held og lykke!
Habu, kan du høre mig?
Jeg hører dig. Hvad er der?
Vejret vender.
En storm ved det sydlige bjergpas med vindstød på 200 km.
- Den er på vej mod dig. Bliv ikke. - Forstået.
Pis!
Kom nu!
Kom nu, bevæg dig!
Fukamachi!
Hey! Fuckamachi! Vågn op!
Hvordan har du det? Tror du, du kan klatre?
- Forlad mig. - Sig mig ikke imod. Tag din rygsæk af.
- Nej! - Giv mig din økse. Den er i vejen.
Tag dine klatrepigge af. Overlad tingene til mig!
Stop, du klarer det ikke! Så sidder vi begge fast her!
Hold fast. Det skal nok gå.
Drik.
Undskyld, det er min skyld.
Drik, du skal rehydrere.
Hvorfor kom du for at redde mig?
Vi sagde ingen indgriben.
Du er ikke reddet. Du skal stadig ned.
Hvis stormen ikke aftager, bliver det svært.
Så det er slut?
Vi har mistet for meget tid. Vinduet er for kort.
Den eneste måde er at tage det Gule Bånd.
Nej. Det er for udsat på denne tid af året.
Og klippen er skrøbelig.
Du har ikke nok reb. Det er…
Umuligt.
Vi stopper her.
Træk dine ben ind.
Jeg fandt det deroppe.
Nær højderyggen.
Kameraet.
Jeg forsøgte den sydvestlige bjergside flere gange, men fejlede.
Sidste vinter var forholdene svære. Efter Grey Tower mistede jeg orientationen.
Tinden var så tæt på, men det var umuligt at finde en rute.
Jeg var udmattet. Jeg ledte efter et sted at finde ly.
Han var der.
Og du tror, at…
At han nåede toppen? Du vil blive skuffet.
Han blev sidst set på omkring 8.700 meter.
Jeg fandt ham lidt højere oppe. Jeg ved ikke, om han var på vej op eller ned.
Vi kunne finde ud af det fra filmen.
Hvad betyder det?
Tak.
Skal vi gå?
Forsigtig.
Stormen vender måske tilbage, vindstødene bliver måske værre efter kløften.
Og jeg vil ikke være der.
Vent, du skal ikke…
Du skal nå dalen ved tolv-tiden. Bliv ikke hængende her.
Er du okay?
Jeg er okay. Er Habu kommet tilbage?
Ikke endnu.
Klarede han det?
Det ved jeg ikke. Den sidste radiokontakt, vi havde, var i går morges.
Han ville forsøge at nå tinden. Han lød godt.
Intet siden da.
Der er noget galt.
Han er måske strandet på grund af det dårlige vejr. Vi må vente.
En dag til.
Bare en.
Det nytter ikke. Det er ovre.
Kom nu.
Han bad mig give dig det her.
Hvis du læser det , kom jeg ikke tilbage.
Behold kameraet.
Det fortæller dig måske, hvad du vil vide om Mallory,
så du kan gøre dit arbejde færdigt.
Men hvis du undrer dig over, hvorfor han gjorde det,
hvorfor jeg gør det,
finder du ikke svaret der.
Eftersom du er her, må du have en idé.
Det, der bragte dig hertil, er det samme, der får mig til at klatre.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Jeg holdt op med at spørge mig selv, da jeg indså, jeg ikke kunne leve uden det.
Nogle mennesker leder efter mening i deres liv. Det gør jeg ikke.
Klatring er det eneste, der får mig til at føle mig i live.
Så jeg gjorde det helt til sidst.
Ingen fortrydelser.
Habu havde ret.
Jeg havde svaret på Mallory-mysteriet, men det var ikke nok.
Hvorfor altid klatre højere op?
For at være den første?
Hvorfor risikere døden? Hvorfor gøre noget så nytteløst?
Nu ved jeg hvorfor.
Der behøver ikke være en grund.
For nogle er bjergene ikke et mål, men en sti.
Og tinden, et skridt.
Når først man er der, er der kun én ting tilbage at gøre, nemlig at fortsætte.
Tekster af: Astrid Hansen